נכל
אשת אל הירח במיתולוגיות מזרח־תיכוניות שונות / ויקיפדיה האנציקלופדיה encyclopedia
נִכַּל (באכדית: Nikkal, וכך גם בחורית, חתית ואוגריתית)[1] או נִכַּל ואִב (באוגריתית: 𐎐𐎋𐎍𐎟𐎆𐎛𐎁)[2] היא אלה בפנתאונים קדומים בסהר הפורה, אשת אל הירח.
![]() | |
אחד מהמזמורים החוריים מאוגרית, המוקדש לאלה נכל | |
תרבות |
מיתולוגיה כנענית ![]() |
---|---|
אלים מקבילים |
נינגל ![]() |
בן או בת זוג |
ירח ![]() |
![]() ![]() |
מקור השם "נִכַּל"[hebrew 1] הוא בשם אלת הירח השומרית NIN.GAL (אנ') (במשמעות "הגבירה הגדולה"), במעתק הג' לכ'[hebrew 2] ובהידמות הנ' לכ' העוקבת.[1][2] באוגריתית מופיעה האלה לעיתים בצורת שם כפול, נכל־ואִב; משמעות המלה "אִב" איננה ודאית, אך סביר שנובעת מהמלה "יב"/"הב" (בחילופי י־ה־א), פיל או ביתר דיוק שן הפיל הלבנה, שנהב – הדומה לסהר הירח במולדו.[2] סברות אחרות מקשרות את "אִב" ל"אִבּוֹ" (איוב, ח', י"ב), "אִבֵּי הנחל" (שיר השירים, ו', י"א) או "אִנְבֵּה" (דניאל, ד', י"ח) במקרא, או למלה ebbu ("טהורים").[2]
בשירה האוגריתית מופיעה נכל ואִב בשיר חתונת ירח ונכל, בו מבקש האל ירח מחֿרחֿב (אנ') מלך הקיץ את בתו נכל לאישה, ולאחר שמתעקש על כנות כוונותיו ומשלם את המוהר, נושא אותה בחגיגה ובברכת הכושרות, ונכל הרה.[2] בכתבי אוגרית מופיעה נכל בסמיכות לאל ירח בלוחות פולחניים כאלה המקבלת קרבנות;[3] וכן מופיעה במזמורים החוריים מאוגרית.[4]